KATAPLEKSI ER EN NEUROLOGISK LIDELSE-
-DER FORÅRSAGER PLUDSELIGE MUSKELLAMMELSER.
-Skål. -Ja.
DET UDLØSES AF STÆRKE FØLELSER-
-SÅSOM VREDE, OVERRASKELSE OG FRYGT.
MEN FOR DET MESTE...
Så smukt.
GLÆDE
Kærlighed...
familie...
glæde.
Er du her...
er det fordi, du elsker Marvin og Liza.
Eller en af dem.
Og du vil være en del af deres lykke.
Det vil jeg.
Liza...
Charlie, Cooper. Tak for jeres tillid.
Det er en ære og et privilegie.
Og jeg ved, jeres kære, afdøde forældre, Jerry og Barb, ville have værdsat det-
-og givet mig gode drikkepenge.
-Alt okay, kammerat? Ulykkelige tanker. -Ja. Okay.
Overvægtige børn, delfiner i tunfiskernes net.
-Syrien. -Hold ud, okay?
-50 procent bliver skilt igen. -Hvor er det deprimerende.
Tak.
Hvad fanden?
Det er deres bror, Charlie.
Han har en sygdom. Han besvimer, når han er lykkelig.
-Hvad? -Eller han er bare et røvhul.
Jeg mødte Liza, da hun var mindre end en græskar.
Charlie og Cooper bar deres nye lillesøster ind i kirken-
-som var hun den genopståede frelser.
De var endnu mere stolte end din mor og far.
-Åh, gud. Hold nu lige op, mand! -Er han okay?
Brian Wilson, plantefars.
-Cosby. Cosby. -Cosby.
-Lad os nu få det overstået, okay? -Ja, jeg forstår. Okay.
-Vil du have Liza ...? -Hurtigere.
I medgang og modgang, til døden jer skiller?
-Ja. -Og, Liza, er du klar på alt det også?
Ja.
Så vil jeg på vegne af Gud erklære jer-
for ægtefolk at være.
-Nej, nej! -Hov! Pas på!
-Er han okay? -Bare rolig. Jeg har ham.
Der sker.
Charlie?
Hej.
Det lever!
-Hvad missede jeg? -De er på vej til Belize.
Beklager.
Hør engang.
Før de smuttede...
gav Marvin Liza en stor kasse, okay? En gave.
Gør et stort nummer ud af det.
Ingen smykker, intet undertøj eller gavekort til et kursted.
Det er rejsebukser med ben, der kan lynes af.
Armen røg tilbage. Jeg troede, hun ville slå ham.
-Stop. -Seriøst.
-Hold nu op. -Men hun er okay.
Onkel Jeff syede hendes læbe og...
Ja, du gav den gas. Hele den forreste række får PTSD.
Hun så bare så smuk ud. Jeg kunne ikke holde lykken ude.
Nej. Vil du ikke overveje Xyrem igen?
Det er bare ren træning for mig, Cooper, og det hjælper ikke på noget.
Okay. Men du...
Du må ikke dø.
Jeg klarer mig.
Bare der aldrig kommer flere bryllupper.
-Jeg kan regne med dig der, ikke? -Selvfølgelig.
Jeg så Marvins søster Rita stirre på dig.
-Gjorde hun? -Ja.
Hun må være vild med besvimere.
Nogle piger elsker et godt projekt.
Jeg går ikke med sandaler. Jeg har en neurologisk lidelse.
Op med humøret.
BEGRAVELSESMARCH
Okay, kom så.
-Lad mig hjælpe dig. -Mange tak.
Intet problem.
BKLYN BIBLIOTEK
Din lillesøster blev gift.
-Føler du dig ikke gammel? -Liza gør alting først.
Da hun var 12, pressede hun mig til at ryge hash.
Kom nu, mand. Vil du ikke være forelsket?
Åh, gerne. Naturligvis.
Men jeg vil gerne springe over bryllupsrejsen og gå lige til at dele deo.
Du er for meget, mand.
Jeg forstår, Charlie.
Man må finde nogen, man glemmer er der-
-så det bliver som at miste en kat.
Det var nu ikke lige det, jeg...
Jeg må passe på.
Jeg må finde en, jeg kan forestille mig i joggingbukser.
Lytter du til "Modern Love" podcasten?
-Nej. Gør du? -Alle afsnit.
Der var en historie om et par, hvor han var døv, og hun var blind-
-så de kunne ikke tale eller bruge tegnsprog, men var lykkelig gift i 15 år.
Hvad skete der?
Hun blev kørt ned af en selvkørende bil.
-Ja. Det var hårdt. -Tak for dit input, Victor.
Hold op med at snakke. Jeg må koncentrere mig.
-Du behøver ikke reagere... -Hvad snakker du om?
Vi var til baseball. Du opførte dig sindssygt.
"Sindssygt"? Det er baseball. Skal man nu opføre sig pænt til det?
-Det var en lilleputkamp, okay? -Fint.
Du drak dig fuld til en lilleputkamp.
Hvad skal man ellers lave?
Sæt dig ned et øjeblik.
Jeg... jeg beder dig om at slappe af.
Og du tager det...
Det er det mest irriterende at høre på.
-Jeg siger "slap af", fordi... -Hold så op.
Slap nu af.
Hvad snakker de om?
Du ved, jeg har arbejdet meget med mig selv.
Jeg prøver at blive en bedre person.
Slår du op med mig?
-Ja. -Seriøst?
Vi er på et bibliotek.
Er det derfor, vi skulle herhen, så jeg ikke ville hæve stemmen?
Nej.
Vi ved begge to, du er meget passioneret.
Er det en eufemisme for "højrøstet"?
-Så... -Eufemisme er et godt ord.
Her er et mere. Du er skingrende sindssyg.
-Din lede... -Hold nu op.
Fantastisk.
Seriøst? Tag den!
-Gider De lige? -Frøken?
-Ned fra bordet? -Jeg har det fint her.
Hun er sindssyg. Og ikke bare på den tid af måneden.
Åh, gud!
Den lede nar tog mig med herhen for at slå op med mig.
Jeg troede, du ville klappe i her.
-Undskyld mig. Kom nu bare ud med det. -Hvad?
Du står på et bord. Du vil vel sige noget?
Sig det.
Okay. For eksempel: "Klappe i."
-Jeg behøver ikke klappe i. -Alle nørder herinde er nok uenige.
Det sindssyge er, jeg ikke ved, hvorfor vi ses.
Han behandler tjenere ringe. Svarer ikke på opkald fra sin mor.
-Han plukker øjenbryn. -Jeg er halvt græker.
-Kan dine venner lide ham? -Hader ham.
De fatter ikke, hvad jeg ser i ham. Og efter lidt tid...
blev det grunden til det.
Ja, dårlige valg. Dit speciale, ikke?
Ja. Så det er hendes skyld.
-Hov! -Giv nu Lavelle bogen.
-Væk, eller jeg river den i stykker. -Hun snakker bare.
Frøken?
Du får den aldrig omslaget over.
Det er forstærket.
-Du kunne prøve med siderne. -Charlie.
Nej. Start i midten. Bare slå dig løs.
-Ja! -Føltes det ikke godt?
-Føles det godt? -Larmer jeg nu?
-Slap nu af. -Slap af?
Slap af?
Slap af!
Sig mig engang...
Troede du nogensinde, det ville holde?
Eller et bedre spørgsmål er:
Ønskede du det?
Fint, vi kan slå op.
Det gik jo som forventet.
-Tak. -Hvordan gjorde han?
Som en blind mand lærer at lytte. Charlie har et øre for smerte.
-Hvad får du ud af det? -Hvad?
Jeg... jeg prøver bare at bevare roen her.
-Du er god. -Nødvendigt.
-Undskyld! -Ja. Ikke mere af det.
Jeg smutter tidligt.
"Mæslingeudbrud. CDC bekymret."
Tak.
Den var god!
Kelly! Sådan!
En, to, tre, fire, fem-
-seks, syv, otte, ni, ti!
Zikavirus, Kongressen.
Åh, gud.
Hungersnød i Darfur.
Hvid fyr, dreadlocks.
Hej, Charlie.
-Du nåede det lige. -Knap nok. Tak.
-Alt okay? -Ja.
Nogen vil tale med dig. Hun har noget med til dig.
"Hun"?
-Sig, jeg er død. -Jeg har sagt, du er her.
-Det skete pludseligt. -Hallo?
-Hej, hr. bibliotekar. -Vil du smide med bøger?
Jeg ville bare takke dig, fordi du forsvarede mig forleden.
Det gjorde jeg ikke. Jeg fik dig bare ned fra bordet.
Jeg sætter pris på det.
-Jeg købte en erstatning til dig. -Det behøvede du ikke.
Jo da.
Kopien, du ødelagde, var en førsteudgave.
Beklager. Men du opfordrede mig til det.
Okay.
-Jeg tænkte på noget, du sagde. -Okay.
Om jeg ønskede, det holdt? Nej.
Godt, det er ovre så.
Men hvorfor gå ind i et dødsdømt forhold?
-Spørg ham, der dømte det. -Det var ikke ham.
Eller det var hans skyld.
Men jeg lugtede lunten, da han aflyste en date for et bådshow.
-Han er den anden, der gør det. -Flyt fra kysten.
Jeg kan ikke modstå mænd, jeg ikke har en fremtid med.
Javel.
Får du aldrig lyst til at skrige herinde?
Skrig ikke.
-Har du ikke prøvet? Det er sjovt. -Der er mere i livet end sjov.
-Er der? -Tja, jeg ved ikke længere.
Nå, men endnu engang tak.
-Jeg er i øvrigt Fransesca. -Charlie.
Rart at møde dig, Charlie.
-Ja! -Jeg ligger den her. Okay.
Ja.
Vi må have noget afgjort her.
Er du bøsse?
Det er fint nok, men jeg må vide det-
-for det her er for følelsesladet. -Jeg er ikke bøsse, Lavelle.
Eunuk? Er du eunuk?
-Hvad? -Unfair.
Du vil ikke ud med hende. Hun kan ikke gøre for, hun er lækker.
Nej, det er hendes opførsel. Hendes grin. Hendes bøger i gavepapir.
Hun er bare for...
for...
-Du kan lide hende. -Det er problemet.
Hør nu her, Charlie...
Sædkvaliteten daler kun, når man er blevet 35 år.
Tak, Victor.
Du bliver nødt til at satse lidt nogle gange, ellers render livet fra dig.
Ja, sikkert.
Okay!
-Okay, hvad? -Okay, jeg går ud med dig.
Åh, jeg...
Jeg har slet ikke spurgt.
Hvad med kl. 14 på lørdag?
-Kører din mor? -Mine forældre er døde.
Okay, godt så. Lørdag kl. 14.
Jeg husker solcreme.
Fantastisk. Eller fint.
Så ses vi der.
Vent. Hvad med mit nummer?
Jeg skaffer det senere. Jeg må løbe nu.
Jeg ved ikke. Jeg fatter det bare ikke.
Du har ikke været på en date i årevis.
-Hvorfor hende? Hvorfor nu? -Jeg ved det ikke.
Hun var så vred og ude af kontrol.
-Det var spændende. -Jeg fatter det ikke.
Hun er alt det, jeg altid har undgået.
-Jeg tiltrækkes som et møl. -Til flammen.
-Det slutter med, møllet dør i flammen. -Ja tak.
Hvad laver du? Alle dine skjorter er ens.
-Hvorfor er de egentligt det? -Ingen komplimenter.
Ved hun det?
-Ved Francesca ...? -Seriøst?
"Hej, jeg er Charlie. Jeg må ikke hygge mig."
Kom med tegnestifterne.
Nej.
-Charlie, det er for grusomt. -Det virker.
Fint nok.
Put du bare kontorartikler i dine sko.
Hun finder ud af det på et tidspunkt.
Dates skal være sjove.
Ikke den her.
Det eneste gode ved min bedstemors Alzheimers var-
-hun glemte sit elendige liv.
Hun blev opfostret i Hooverville.
I den forkerte del af byen.
Et sted, hvor alle drømme dør, og håbet...
Håbet kvæles i krybben.
-Er han din ven? -Nej.
Mildred Munch havde intet håb.
Hun havde ingen drømme.
Så hun havde intet at miste.
Norman, din lede satan. Få dig et job!
Få dig et job eller find en ny hustru!
Det er tomme trusler. Ligesom du er en tom person.
Fik det gode anmeldelser?
Tjekkede ikke.
Nej, jeg beder dig!
Hvorfor ikke?
Og der, kære venner, blev Mildred Munch,
min bedstemor Millie...
prostitueret.
Spillere!
-Seriøst. Hvad laver vi her? -Spillere! Første er gratis!
Hvad laver vi her?
Beklager. Forstyrrer mit stykke jeres samtale?
-Nej. -Jeg købte ikke billet til jeres samtale.
-Undskyld. Vi er færdige. -Ja. Ja, vi...
-Fortsæt. -Beklager.
Tak for din tilladelse til at fortsætte. Jeg sætter pris på det.
-Jeg hopper bare tilbage i rollen. -Vi må hellere gå.
-Lader som om jeg ikke er distraheret. -Beklager.
Skal jeg ikke bare hoppe til den del, hvor hendes baby før af diarré?
Diarré, sagde jeg!
Jeg sagde...
diarré.
-Diarré! -Okay. Ja. Jeg ved det.
Men for at være fair...
så var vi...
-Diarré? -Ja, diarré.
Jeg har faktisk ondt af ham.
-Hvor er vi? -Det er...
Er vi ...? Er vi i fare?
-Det føles sådan, ja. -Jeg skal nok passe på dig.
DEN STORE DEPRESSION
-Fortæl om din syge tante. -Du flirter altså sært.
Beklager.
Det virkede bare vigtigt for dig.
Ja, men det er rart at glemme det.
Selvfølgelig, men jeg er en idiot. Ignorer mig. Så får du det sjovere.
Det er okay.
Men altså...
Det er hårdt.
Hun er som min anden mor. Min rigtige mor døde af det samme.
Brystkræft ligger til familien ligesom skæve tæer.
Så det har jeg at glæde mig til.
Hvem er nu den sjove?
Undskyld, Francesca. Det er forfærdeligt.
Tak.
Men jeg er-
-også kommet tættere på Sylvia. Vi bor sammen.
Så det kommer nok til at gøre mere ondt, når hun engang...
Det ødelægger New York for mig.
Vil du så flytte?
Ja. Men det gør jeg altid.
Jeg mistede en, da jeg var meget ung.
Min bedstefar, Jacob. Han var min bedste ven.
Vi havde... en masse tilfælles.
Han tog mig med til en karussel og lod mig køre rundt, så meget jeg ville.
Selv når han ikke kunne mere.
Jeg har aldrig været mere lykkelig.
Er du lykkelig nu?
Ikke så lykkelig som Mildred Munch. Diarré.
Almindelig diarré.
-Ikke engang en særlig diarré. -Nej, almindelig.
"I den forkerte del af byen."
"Den helt forkerte del af byen." Som Troy McClure.
-Tænk, du tog mig med til det. -Tja...
Her bor jeg.
Min tante er til karate, hvis du vil have en drink.
-En drink kl. 15:30? -Ja.
Det handler ikke om en drink.
Hvorfor ikke?
-Virkelig? -Ja.
Nu forstår jeg, du valgte amatørteatret.
Mere energi til at hygge os.
Charlie! Åh, gud, Charlie!
Charlie!
Blodtrykket er 160 over ...
-Dr. Ramirez ... -Puls på 83.
-Lad os få ham ind på akut omgående. -Charlie...
Åh, kom nu lige.
Undskyld mig.
-Jeg leder efter Charles Greene. -Kender du Charlie?
-Jeg er Francesca. -Du godeste. Selvfølgelig.
Undskyld.
Hej. Cooper, bror.
-Gik det godt? -Hvad mener du? Vi endte her.
Ja. Har du hørt noget?
-Kun at han ikke brækkede halsen. -I hyggede jer vist, hva'?
Tja, det... det tror jeg da. Jeg...
Vi var på vej op til mig, da han bare faldt om.
Besvimede han pga. varmen?
Ja. Varmen. Ja, sikkert.
-Det er almindelig. Man må huske vand. -Godt nyt.
Charlie fik sig en grim flænge og lidt hovedpine-
-men ingen brud, så han var heldig denne gang.
-Denne gang? -Ja.
-Der står... -Charlie har noget...
Nogen kalder det en lidelse, andre en bedårende særhed.
En sygdom, der skyldes for lidt hypokretin i hans hjerne.
Et kemisk signal, der holder os vågne.
Charlies krop får stort set besked på, at den sover.
Bedårende særhed.
Sygdom.
Hej.
Hejsa.
Det var vildt.
-Jeg må have været dehydreret. -Jeg ved det, Charlie.
Hvad var det nu?
Kataplexi.
Eller nærmere narkolepsi med kataplexi.
En familiesygdom.
-Bedstefar Jacob? -Ja.
Ja.
Jeg troede, han sov konstant, fordi han var gammel.
Så begyndte det at ske for mig.
Alle stærke følelser kan forårsage det.
I mit tilfælde er det...
for det meste lykke.
Så tak.
Hvorfor sagde du intet?
Tja, jeg havde en kæreste...
på college. Alice.
Hun vidste det...
men alligevel ikke.
Og da hun var min første-
-ved jeg ikke, hvad der vil ske, når vi...
Når du...
Det er ikke sjovt.
-Det er da lidt sjovt. -Nej, det...
-Hvordan ...? Hvad ...? -Det er slet ikke sjovt.
-Undskyld. -Du godeste.
Okay. Du har ret. Det er ikke sjovt.
Jeg vågnede helt nøgen.
Omringet af ambulancefolk og det halve af kollegiet.
Hun troede, jeg døde.
Derefter...
holdt jeg mig fra kærester.
Forsikringen er for dyr.
Det var en stor dag så, ikke?
Det var også en stor dag for mig.
Jeg dater jo aldrig fyre, jeg har en fremtid med.
Lad os stoppe, mens legen er god.
Jeg tog en risiko. Det var en skidt idé.
Tænk ikke på det. Vi går langsomt frem.
-Deprimerende dates. -Det går ikke.
-Som botanisk have eller pølseboder. -Det er ikke så simpelt.
-Forelæsninger, Roosevelt Island... -Så...
hold nu op.
-Jeg må se til dig igen. -Okay.
Jeg havde det sjovt. Jeg vil bare huske det sådan.
Okay. Se på mig.
-Smerte på en skala fra et til ti? -To.
-Rysteture? -Nej.
-Svimmel? -Nej.
-Hovedpine? -Ikke længere.
"'Og kaninen?' spurgte drengens guvernante.
'Den', sagde lægen...
'Det er bare en bunke bakterier. Brænd den omgående.'
Så kaninen blev lagt i en sæk med gamle billedbøger-
-og en masse skrammel og båret ud i haven.
Det var et fint sted til et lille bål."
Den historie er trist. Læs noget sjovt.
-Ja. -Ja, noget sjovt.
-Den handler om noget. -Sjovt!
-Virkelig? -Smid den i bålet!
Okay. Så prøver vi den her.
Den hedder "Hvor blev min søde Bedste af?"
-Okay, tid til en tissepause, unger. -Tissepause!
Ja. Du har styr på det.
Bagefter vil mr. Charlie måske læse "Hundeprutten."
-Ja! -Ja!
Prut, prut, prut!
Den prutter kun, fordi den har fået menneskemad.
-Det er meget trist. -Det her stinker.
Så, så! Ikke sødt, Deangelo. Okay?
Mr. Charlie er lidt sur.
Ignorer ham, Charlie. Hans fædre skal skilles.
Åh, gud.
-Hvad gør hun her? -Intet godt.
-Hvad så? -Hej.
Fedt nok.
Er du okay, Charlie?
Jeg har det skidt.
Jeg ødelagde din fine, deprimerende date og fik dit hoved flækket.
-Du må hellere gå. -Vent. Er alt okay?
Hvad skal jeg svare?
Du arbejder igen.
Fint, det går fremragende.
Jeg ved, du ville tage det roligt, og jeg ødelagde det.
Men jeg...
Jeg ville gøre det fysisk, fordi jeg ville glemme vores følelsesmæssige...
Fran, stop nu. Jeg vil ikke. Jeg kan ikke.
-Jeg kan ikke være din kæreste. -Jeg prøver at finde ud af det her.
Vi havde det sjovt og flygte? Hils på min bror.
Vent, hvad?
-Jeg søger ikke et forhold. -Det får du heller ikke.
-Han er skredet igen om seks uger. -Det er 42 dage.
Fin hovedregning, Frederick. Utroligt, ikke? Kun fem år.
Han er en køn børnehaveklasselærer. Se de kæbeben. Snup ham.
Cooper, gør mig en tjeneste.
Inviter hende på kaffe. Fortæl om dit faldskærmsudspring med Liza Minnelli.
Det var en lille asiatisk fyr, der lignede Minnelli.
Jeg er forvirret. Og fornærmet.
Jeg vil ikke ud med ham. Ikke for noget.
Så lad være. Jeg er ligeglad.
Men bare lad mig være.
-Jeff Cho. -Hvad?
Han hed Jeff Cho.
Det var en stor fejl.
Hvad håbede jeg på? "Du prøvede at dræbe mig, men alt er okay."
Jeg ved, du har det skidt.
Men tro mig, Charlie klarer sig. Han er vant til det.
Jeg har set ham besvime, efter han fangede en fisk.
Han fandt en lille figur i en pakke cornflakes og bang.
Hver gang Jets vinder. Heldigvis sjældent.
Jeg troede lige, jeg var noget specielt.
Du ved, hvad jeg mener. Hold nu op.
-Ja. Og dine fornærmelser trøster. -Fint.
Tak, Cooper.
-Et familienavn? -Opkaldt efter hunden.
-Det er løgn. -Det er 100 procent sandt.
En Sankt Bernhard.
Han døde, lige før jeg blev født, og Charlie kaldte mig Cooper.
Jeg var vel behåret.
Tak for den peptalk.
Vi ses.
-Hvor skal du hen? -Cobble Hill.
Det er lige på vejen. Vi giver et lift.
-Okay. -Men vi kører i en gul skolebus.
-Helt fint. -Okay. Kom så.
Du, Deangelo. Jeg fik en ny sidekammerat.
Hun ville vel bare sige alt det, hun ikke sagde til dig.
Det røg meget ud. Vil du høre det?
-Ikke specielt. -Jeg forstår dig godt.
Det er fortid nu.
-Vi klikkede faktisk. -Jaså?
Hun griner meget. Jeg er ikke så sjov, men...
Du er da sjov. Din De Niro er god.
-Synes du? -Ja.
Ja, se nu bare.
"Cape Fear."
Sig noget.
-"Han kunne ikke afvise tilbuddet." -Brando.
-Det bliver jo ham, ikke? -Han er ham som ung.
-På en måde. -Ja. Prøve med "Goodfellas."
-"Se, hvem der også taler!" -Kors.
Nej, det kan ikke passe.
"Talte du til mig?"
Det er helt galt.
Nå, men jeg tænkte...
En date?
-Med Francesca? -Ja, hvis det er okay med dig.
-Ja da. -Godt, for jeg vil ikke...
Nej, det er helt fint. I passer sammen.
-Sikker? -Ja.
Okay.
En dåse af jeres billigste øl.
Cooper, sikke en overraskelse.
Okay. Fedt sted. Det har vist ikke ændret sig i 50 år.
Indretningen kostede meget.
-Jaså? Ejer du stedet? -Mig? Nej.
Jeg er bestyrer. Et fint, lille job.
Drikker man Pabst her i nabolaget?
Ja, ja. Det er forfærdeligt. Du er sjov!
-Vil du dele? -Drikker ikke på jobbet.
Du burde være lærer.
Måske en anden gang?
Jeg holder en pause fra mænd.
Jeg var tæt på at dræbe den sidste. Faktisk de sidste to.
Heldigvis siger man, jeg er svær at slå ihjel, så...
Jeg nyder at tale med dig. Du er charmerende-
-på en Sankt Bernhard agtig måde.
-Ja. -Men Charlie...
Han førte os sammen. Han har det fint med det.
Ellers var jeg her ikke.
-Du, Francesca? -Ja?
Må jeg holde pause? Jeg må ringe til min bedstemor-
-men nogle fulderikker råber "patter" i baggrunden.
Selvfølgelig.
Hej. Bethany. Fin T-shirt. Er det pima bomuld?
Det... ved jeg ikke.
Var det pima, ville du vide det.
Pima føles som babyhår.
Det føles ikke som babyhår.
Så er det nok egyptisk bomuld. Det er også fint.
Ja.
Okay, farvel.
Hør engang...
Hvad med at finde en til Charlie, der passer ham bedre?
Jeg var til en forelæsning om sandalens historie.
Den hed "Gå 10.000 år i mine sko."
Bethany?
Hun lyder som en hestepige.
Ingen anelse. Hun arbejder sammen med Francesca.
-Men hun er mere tilbageholdende. -Genert?
Ikke som sådan. Bare ikke så pågående.
Hun er svær at høre.
Du behøver ikke finde en erstatning til mig.
Sådan startede det, men hun er faktisk perfekt til dig.
-En med joggingbukser? -En helt joggingdragt, makker.
Det er for sært.
Jeg har ikke brug for at blive overgearet igen.
-Det bliver ikke et problem. -Ikke det?
Hej.
Kunne du fortælle mig, hvor bøgerne om amarant står.
Amarant? Mener du plantefrø?
Ja.
Som aztekerne kultiverede-
-men som har fået et comeback pga. proteinindholdet.
-Denne vej. -Okay.
Her.
"Amarant og dig."
Der er en masse historisk info samt opskrifter.
-Tak, Charlie. -Helt fint. Hvad?
Jeg er Bethany.
-De siger, vi har meget tilfælles. -De har vist ret.
-Du kan også lide bøger. -Jeg elsker dem.
Jeg elsker duften. De gamle bøger.
Ja, det... det kaldes furfural.
-Furfural? -Ja. Furfural og vanillin.
Det er kemiske forbindelser, der udgives af nedbrudt papir og lim.
Der er nok også en smule mug.
-Nogle finder det meget... -Romantisk.
-Ja, romantisk. -Ja.
Hvordan lyder "amarant med kikærter og lam"?
-Inviterer du mig ud? -Nej.
Jeg vil bare vide, om det var noget, jeg skulle lave, hvis du gjorde det.
Okay. Bethany, vil du med ud engang?
Okay.
Fint. Fredag?
Fredag skal jeg til garntime. Vi skal i gang med alpaka, så...
Okay, ja. Lørdag?
-Lørdag er fint. -Okay.
Jeg laver amarant.
-Se. -Fint.
Hun er sød.
Hun er rar.
Ja. Lige præcis.
-Rar. -Ikke?
Jeg tænkte: "Sikke en rar pige."
Nu må vi se.
-Skal du ud med Francesca? -Mr. Cooper har en kæreste!
Jeg bryder mig ikke om at blive sat i bås, Deangelo. Det ved I alle.
Og ja, jeg skal ud med Francesca lørdag aften.
Men jeg ved ikke hvor. Hjælp mig. Hvad er hun til?
-Det er dig, der dater hende. -Du arrangerede det!
Teknisk set.
Hun er skræmmende, okay?
Jeg føler, vi har tre samtaler på en gang-
-og en er mere end rigeligt. -Kors.
Hun er vild med Bauhaus.
Der er en Oskar Schlemmer udstilling på MoMA.
Det er det, jeg mener. Jeg har brug for noget sjovt.
Jeg har brug for noget distraherende. Hun ryger hurtigt ud i mørke tanker.
Cooper, hendes tante er syg.
Ja, og det er trist. Så lad os nu ikke tale om det.
-Jeg skal tisse! -Så er vi to, Frederick.
Kom så, venner. Fart på. Op med knæene, okay? Kom så.
Hvad med et sted, der...
larmer?
-Er din pisco sour okay? -Hvad?
Er din pisco sour god?
Kun i et halvt års tid.
Før da var jeg i San Francisco. Har du været der?
Det er så fedt. Meget syret.
Syret!
Ingen forventede det.
Alle var klar på alpaka, og så hiver læreren yakuld frem.
-En fyr måtte have lidt luft. -Lyder vildt. Tak.
Helt vildt. Fra nu af kan jeg ikke tage så let på det.
Nej, pas hellere på.
Så det er amarant og kikærter.
Men ingen lam.
Det må du undskylde.
Nej, nej. Helt fint. Det ser godt ud. Tak, fordi du gad at lave mad.
Ingen årsag.
Jeg elsker at arbejde i andres køkkener.
Det er som et vindue til deres sjæl.
Hvad så du så i min?
Meget sløve knive.
Det er mere korrekt, end du aner.
Det er godt.
-Har du børn? -Hvad? Nej, hvorfor ...?
Jeg så, du havde noget skum tapet på hjørnet af bordet.
Det gør min søster også, mens hendes søn lærer at gå.
For fanden da.
-Jeg har intet imod børn. -Det er ikke det, Bethany.
Der er noget, du fortjener at vide.
Jeg har kataplexi, hvilket betyder, jeg kan besvime ved stærke følelser.
-Hvad mener du med stærke følelser? -Alt muligt. Frygt, vrede, overraskelse.
I mit tilfælde er det mest...
Det er mest glæde.
Forfærdeligt.
Ja, det er ikke skønt, men hør...
Jeg kan godt klare milde følelser.
Jeg kan mænge mig i dem.
Fik jeg dig for meget op at køre med den garnhistorie?
Nej.
Der er vel noget sært ved os alle.
Jeg er tiltrukket af Bob Newhart.
-Hvad? -"Rock Lobster"!
-Kom nu! -Okay!
"Rock Lobster"!
Jeg tog film med, men nu ved jeg ikke.
"Fru Brisbys hemmelige verden."
Jeg var helt færdig, da jeg så den.
Jeg klarer mig nok. Jeg sidder allerede ned.
Vi må være på den sikre side.
Okay.
Vi delte krigsoplevelsen, vi ikke kunne sætte ord på.
Vores unge hjerter blev brændt af ilden.
Borgerkrigen blev udkæmpet mange steder. Fra Valverde, New Mexico-
-til Tullahoma, Tennessee-
-til Saint Albans, Vermont. Og Fernandina på Floridas kyst.
Mere end tre millioner kæmpede.
-Jeg hygger mig virkelig. -Over 600.000 mænd-
-to procent af befolkningen, døde.
Også mig.
Amerikanske kirker tog imod ...
Skal vi dele en taxi? Du ved...
Vent. Det er min tante.
Venter hun oppe?
Nej, hun venter ikke, hun kaster op.
Åh, pis.
Okay.
Vi tager hjem til mig og åbner en flaske vin.
Jeg må se til hende.
Selvfølgelig.
Jeg kunne hjælpe.
-Tænk ikke på det. -Okay.
Jeg vil gerne holde det... Holde os adskilt fra det, okay?
-Ja. Se mig som din weekendflugt. -Tak. Okay.
Jeg kan også på ugedage, så... Intet pres.
Jeg går nok bare.
Hvad laver ...?
Det gør ondt. Klarer jeg den?
Dit knæ stikker op, dine tæer vender indad.
Du mangler lidt.
Hun siger, hun kan lære en spagat på en dag.
Hun er ni år, Sylvia.
Lille blærerøv.
Hun skulle prøve det efter 60 år på ryggen.
-Jeg vil tale om noget. -Hvad så?
Hvis de fjerner mine bryster, overvejer jeg implantater.
Nogle store babser til en D-skål.
Ville du tale med mig om det?
-Bare forberede dig. -Mange tak.
Bare det gør dig glad.
Hvordan går det med Pooper?
Cooper!
Fint. Det var lidt sært at gå ud med Charlies bror.
Men jeg er faktisk glad for, han endte det.
Du passer allerede en invalid.
Da jeg hørte om hans...
situation,
ville jeg risikere at såre ham igen, du ved?
-Ja, du tænkte bare på ham. -Og Cooper er mere min type.
Han er så sjov.
Han får mig til at grine.
Hvad er det næste på listen?
Nu skal du se.
Du vil gerne hen til en massageklinik i nærheden af Penn Station-
-for at se, om de gør det. Det?
Du ved... det!
Seriøst? Hvad med en vandretur på Machu Picchu?
-Vandretur? Jeg var ved at dø! -Skøge!
Okay, træk vejret.
Kom med den!
Åh, din...
To til dig.
Tager du Bethany med hen til Liza? Hun vil gerne møde hende.
-Tja. Tager du Francesca med? -Ja, sikkert.
Det kunne bleve en snakkesalig situation.
Fortalte jeg om min nyeste opdagelse? Filmdates.
Filmdates har eksisteret længe.
Ja, for de er fantastiske. Man må ikke tale for meget.
Det er smart.
På et tidspunkt bliver du nok nødt til at tale med din date.
Tja, især nok de vil vente med at dyrke sex.
Hvad?
Jeg har ikke onaneret så meget siden gymnasiet.
Interessant nok er jeg røget tilbage på mexicanske tv-serier.
Det er nok pga. det med jer.
Med os? Hvad mener du?
Hun siger, hun ikke vil bruge sex som erstatning for intimitet.
Eller omvendt. Jeg ved snart ikke. Jeg ved kun, det er din skyld!
Ja! Ja!
Åh, pis.
Jeg har dig, bror.
Jeg har dig.
-Klarer du den? -Ja. Jeg har ham.
Det er den store jaguars tempel. Eller Templet Ah Cacao.
Det er en begravelsespyramide fra den postklassiske klassiske tidsalder.
Fænomenalt. Ganske enkelt.
Og til dig for at dele.
I 1962 fandt den mayanske leder Jasaw Chan K'awiils grav.
-Det tager nok en K'awiil længere. -K'awiil mig nu.
Og nu kommer vi til det nordlige Akropolis,-
-som er lige ved siden af Great Plaza.
Har du et kort? Jeg kan ikke følge med.
En topografisk undersøgelse venter.
Marv? Strandbillederne?
Har I kun vadet rundt på murbrokker?
Afslapningsbillederne kommer efter pausen.
-Skat? -Hvad?
"Pause"?
-Vi må have nogle shots. -Det er det, pauser er til for.
Åh, du godeste.
Hej, skat.
Den er ligesom de andre pyramider.
Her kan I se lidt af området. Der er Tikal.
-Vågn op. -Sover ikke.
-Du snorkede. -Nej.
Så var det nok mig.
Drømmer jeg nu?
Nej, det ville jeg vide. Så dyrker jeg sex med Nala fra "Løvernes konge."
Grin ikke. Min første kærlighed.
Man er stakåndet ved fjerde trin.
Bruger Belize 110 eller 220 volt elektricitet?
-110. Ligesom USA. -Trods den britiske påvirkning?
-Virkelig fascinerende. -Det siger du ikke.
Du er i godt humør i dag.
-Mig? -Ja.
Tja, det er jeg vel. Det var sjovt.
-Får du ny medicin? -Nej.
Jeg fik en stærk latte.
-Hvorfor det? -Det er bare...
Jeg ved ikke.
Du hyggede dig med Francesca. Jeg troede ikke, du kunne tale med hende.
-Det var før det. -Du tænker: "Nu er hun derude."
Så du er slet ikke lykkelig?
Jo da. Jeg er bare ulykkelig nok.
Jeg kan pludselig godt se hende.
-Det gør dig glad? -Ja.
Okay.
Udnytter du Cooper? Ved han det?
Nej, og han skal ikke høre det. Det gør det bare underligt.
Ja, det gør det.
Gemmer han det bedste til sidst?
Hun er vildt lækker.
Du ved, jeg er til fyre, men...
Jeg ville.
-Hej. -Hov, hov. Hvad?
Vi må tale sammen.
-Lige nu? -Ja.
Jeg kan ikke mere. Jeg er ved at dø af blå nosser.
Kan det ikke vente?
En mand har behov, og det tror jeg også, en kvinde har, men...
Gjorde det nas?
-Hun har det svært for tiden. -Ja.
Og jeg har ondt af hende.
Jeg ved bare ikke, om jeg er den rette fyr til det her.
-Vi må slå op. -Nej!
Glem det. Det går da ellers fint nok, ikke?
Jo.
Du hjælper en person med nogle problemer.
Vi kommer aldrig til at se hende igen.
-Vi? -Du.
Ja, du har ret.
-Det handler om hende, ikke mig. -Slet ikke om dig.
Åh, okay.
-Jeg må lære hende bedre at kende. -God idé.
Hun er interessant.
-Ejer ikke et tv. -Hvad?
Seriøst. Hun har ikke et tv.
Der kan du se.
Det er en chance for at forbedre dig. Lær madlavning, gå til tango.
Jeg skaffer dig et bibliotekskort.
-Okay. -Ja?
Okay. Ja, det bliver godt. Det skal nok gå.
Jeg læser The New Yorker hos tandlægen. Jeg kan godt!
Jeg tror på dig.
Og når vi endelig dyrker sex...
Jeg tror mindre på dig.
Ja.
-Tak, bror. -Ingen årsag.
-Du hjælper virkelig. -Ja.
Beklager. De blå nosser.
Marvin, mange tak. Det var en grundig gennemgang.
En fornøjelse. Beklager, lydsporet ikke passede.
Det er hyleabens skrig, der bringer en tilbage til junglen.
-Det er som... -Det er okay. Det er okay.
Åh, i øvrigt...
Har I nogensinde brugt de gaver, I fik som forlovere?
-Ikke endnu. -Hvad er det?
En overnatning på en B og B i Rhinebeck. Især til Charlie.
-Det er kedeligt derude. -Det lyder skønt.
Det kunne da være sjovt, hvis I alle tog af sted sammen.
-Ja. -Jeg... jeg ved ikke.
-Jo. Vi kan plukke æbler. -Hvorfor ikke?
-Er det æblesæson? -Bær.
Bare vi plukker noget.
Lyder sjovt. Hvorfor ikke?
Hvorfor ikke?
-Ja, hvorfor ikke? -Ja.
Hvorfor ikke?
VELKOMMEN TIL RHINEBECK GRUNDLAGT I 1688
Det er her!
-Kan I se det? -Der har vi det!
-Til venstre. Venstre, venstre! -Nå, her?
-Okay, skatter! -Gåsskelov.
"Gåsskelov"?
Godt, jeg overlevede.
Apollo 13 landede mere blidt.
-En hånd? -Ja tak.
Hvor smukt. Lad os blive her for evigt og aldrig sætte os i bilen igen.
Vi nåede frem, ikke? Brokkehoveder!
Ja, brokkehoveder, der bare gerne vil overleve weekenden. Tak.
Hvad er det?
Min cello. Hvis vi får lyst til en sang.
-Kan man synge til cello? -Man kan gøre alt.
Sådan. Lad mig.
-Gider du? Mange tak. -Helt i orden.
-Tarzan. -Pas på. Det er en antik.
Vi klarer det her. I kan checke ind.
-Ja. -Ja, okay.
-Har du alt? -Ja.
Hør her...
Er du nu okay med det her?
-Med hvad? -Mig og Francesca.
-Du opfører dig spøjst. -Nej, det er fint.
Vi var på en date? Halvdelen var på skadestuen.
-Nu er jeg sammen med Bethany. -Okay.
Fint. For det sker nok denne weekend.
Det?
Ja.
Tillykke. I hvilken anledning?
Ingen. Jeg fornemmer bare, hun er klar.
Jeg er i hvert fald. Jeg droppede tv-serierne.
Jeg ser madprogrammer nu. Havde en fin uge med Rachel Ray.
Lyder trist. Giada De Laurentiis derimod.
Virkelig?
Hejsa!
Vi har checket ind.
Fantastisk sted!
Du vil elske værelset. Det ligner noget fra en "Nancy Drew" roman.
Det forstår jeg ikke, men...
Er det bare små kys?
Sådan der!
De spilder ikke tiden.
Åh, jeg er sådan en skøge.
Fortsæt endelig. Jeg tror, vi tager os en lille lur.
Nej, vent nu lidt. Allerede? Vi er lige kommet.
Jeg føler mig faktisk lidt køresyg.
Vi kørte ikke så langt for at sove. Vi skal på antikjagt.
-Antikjagt? -Ja.
-Går du nu op i det? -Seriøst? Jeg elsker gammel lort.
Jeg mangler en ny smørkværn.
Hvorfor ikke? Lad os se på byen.
Vi kan sove i nat. Kom nu.
Vi kan bare... Ja.
Hvad?
Det er lummert. Hvorfor tog vi ikke bilen?
Francesca kører. Vi sætter pris på livet.
-New Yorkere kører bare så langsomt. -Det har jeg så aldrig hørt før.
Liza havde ret.
Der er kedeligt her.
Hvad med det der?
Der står "shop." Fænomenalt.
Bare der var nogle mere racistiske havenisser.
Hvad?
Jeg er klar til at smutte tilbage.
Nej da! Er det en basun, man lavede om til en lampe? Utroligt.
Åh, gud!
Min tante havde sådan et tesæt.
Er hun en Oompa Loompa?
-Ja. -Godt for hende.
Og vi havde sådan en blender!
Den larmer. Den vækkede mig altid, når hun lavede pandekager.
Er det kun mig, der er lækkersulten? Jeg så en tacobod...
-Boede du hos Sylvia som barn? -Nogle gange.
Det var fedt at komme og besøge sin smarte tante i New York City.
Jeg boede hos hende en hel sommer.
Jeg fandt først ud af senere, de sendte mig væk...
mens min mor fik kemo.
-Hvornår døde hun? -Da jeg var 17.
Det er så trist.
Jeg begyndte at rejse. Jeg ville bare langt væk.
Jeg ville aldrig hjem igen.
Men Sylvia er vist mit hjem.
-Hun lyder fantastisk. -Hun er pisseirriterende.
Men skøn.
-Du. Charlie? -Ja?
-Kan du ikke hjælpe mig? -Lad mig, Bethany.
Jeg er højere.
Se lige det her.
-Mon vi kan ...? -Et instrument skal spilles på.
Ja.
Åh, det er vist i stykker.
-Nej, bare ikke sat til. -Sådan!
Er det ikke en fin samling af fugleæg?
Okay, prøv så.
Okay!
Så du kan spille?
Seks års undervisning hos señora Paredes.
-Venner! -Gør det igen.
Venner? Det er virkelig højt.
Se her...
Nu kommer han!
Det orgel er 50 år gammelt!
Verden viser mig ingen omsorg!
Ynkelige væsen af mørket, hvad ved du om livet?
Har de øvet på det?
Char, kom så.
-Slip mig, din slyngel! -Kom så.
-Rør mig ikke! -Kom så!
Aldrig! Nej!
-Stopper du så? -Ja, jeg stopper.
Jeg ved det godt.
Måske burde du sætte farten lidt ned.
Nej. Du nævnte bibliotekskonventionen.
-Ja. -Hvordan er det?
Vil du høre om det?
Det er bare sex og en masse sprut.
Og stoffer. Alt sammen i fodformede sko.
-Tro mig. -Mere vin?
-Ja, mere vin. -I fornuftigt fodtøj.
-Ja, fornuftigt fodtøj. -Det er godt.
Vil du høre en Charlie-historie?
Han vandt en talentkonkurrence i sjette klasse.
Nej, det vil I ikke høre om.
Hold nu op. Publikum var ellevilde.
Hvad var du så god til?
Kom nu. Fortæl.
Tracy Turwell og jeg fremførte en scene fra "Omstigning til Paradis."
-Stanley Kowalski? -Ja.
-Stella! -Tak. Beklager, alle sammen.
-Beklager. -Ja, nemlig.
-Tak. -Det var fantastisk.
-Men... To oktaver lavere. -Det var bedre.
For Charlie var 11 år. Talte som et barn.
Så der står en lille knægt på scenen og råber: "Stella!"
-Det er hot. -Mange tak.
Det er ikke det bedste.
-Jo. Voksne mænd græd. Hvad slår det? -Du blæste alle konkurrenter omkuld.
Pigen, der spillede Stairway to Heaven på obo. Foxtrot-drengen.
Men Charlie er så beskeden, at han bare sidder helt stille.
De udråber ham som vinder-
-og han springer op. -Cooper.
-Han løber op mod scenen. -Cooper.
Han når næsten derop og... bang!
Han går ud som et lys.
Han ryger lige ned i orkestergraven. Får hul i hovedet.
Der er blod overalt. Ungerne hyler op.
Brandbiler ankommer.
Men for at gøre en lang historie kort, bliver resten af dagen aflyst.
Se, det er talent.
Det er så trist.
Nej da.
-Jeg vandt. Godt gået. -Hvad er der med dig?
Alle elskede ham for det.
Hold nu op.
Beklager.
Så, så.
Som barn havde jeg en kat, der hed Greg.
Han led af katteepilepsi.
Mine brødre købte en discokugle-
-og fik ham til at få anfald med vilje.
De kaldte det breakdancing.
Børn er nogle svin.
Ja.
Charlie minder mig om Greg.
Lige herinde.
Jeg ved ikke med jer andre, men alle de minder har gjort mig træt.
Skal vi ikke finde køjen?
-Hvad med dessert? -Jeg er mæt.
-De har nogle gode portvin. -Foretrækker sherry.
Vi har ikke sunget til cello endnu.
Greg elskede at høre mig.
Det stoppede hans anfald.
Fint nok.
Lad os høre lidt cello.
-Og nu til den sjove del af aftenen. -Jeg kan ikke gå længere.
-Klar? -Ja.
Så skal du se.
En hurtig hest.
Har du min badekåbe?
Ja, kom nu.
Passer perfekt.
-Åh, skat. -Hvad så?
Få den ikke til at stinke af mand.
-For sent. -Nej!
Stop så.
Hejsa.
Hej.
-Er det hjorte? -Sexede hjorte.
Sexede hjorte. Helt sikkert.
Og du er...
Et eller andet sultent dyr, der æder hjorte.
En puma.
En sulten puma.
Nej. Meget lavere.
Ikke så hæst.
Hvad?
Ja.
-Okay. -Ja.
-Hvad? -Jeg er en hjort.
Åh, fedt nok.
Nej, du skal jagte mig.
-Som en puma. -Ja.
Ja, det er fint.
Du er meget sulten.
-Jeg er sulten. -Ja.
-Ja! -Kom her!
Er du klar?
Jeg er klar.
Er det for meget?
Det er okay.
Åh ja.
Ja!
Halløjsa.
Det er altid de stille.
-Cooper! Cooper! -Hvad?
Det er Charlie! En nødsituation.
Kom så.
-Charlie. -Åh, gud.
-Charlie, er du okay? -Ja.
Jeg fik vist bare en anfald.
-Åh nej. -Ligesom Greg.
Anfald? Normalt går du helt kold.
Den her gang var det åbenbart et anfald.
-Hvad med en ambulance? -Nej.
Hør, jeg... jeg har det fint.
Charlie, et anfald er meget seriøst.
Ja. De burde få dig tjekket.
Nej, for... Det er vist ovre, Coop.
Bare for at være på den sikre side.
-Nej! -Jo!
-Jeg ringer til dem. -Ingen ambulance!
Jeg har det meget bedre.
Ja, det virker sådan.
-Så kan vi vel gå i seng igen. -Ja.
Beklager meget.
Kom så.
-God bedring. -Mange tak.
Beklager.
Jeg må holde de gode sager fra dig.
-Det er ikke sikkert. -Jeg forstår.
Rolig nu, vildbasse.
-Lad mig lige blive varmet op igen. -Ja, lad forvarme ovnen.
Hvad?
-Bare det ikke er Charlie. -Måske min tante.
Ring tilbage om fem minutter. Eller 45.
Jeg føler efterhånden, du ikke vil have mig.
Er det pga. tatoveringerne?
Jeg fortryder nogle af dem.
Er den her lidt racistisk? Ja.
Var det meningen? Nej.
Scanningen...
Det har spredt sig.
Åh, Francesca, det er jeg ked af at høre.
Åh, gud.
Nu sker det.
Jeg mister hende nu.
Nej.
Hun...
Hun klarer den.
Ja, hun skal nok klare den.
Hvad er det?
Utroligt.
Beklager. Du har en god røv.
Min tante er ved at dø af kræft.
Det ved den da ikke.
Seriøst?
Jeg må væk herfra.
Jeg er ikke tændt, fordi hun har kræft.
-Der er et kompliment der et sted. -Hvad skete der?
Jeg vil ikke tale om det, Cooper.
Selvfølgelig.
Jeg tog den her med.
Tak.
Du må gerne gå ind igen. Jeg skal nok klare mig.
Jeg er specialist i død og elendighed.
Kommer hun sig mirakuløst, må du klare dig selv.
-Kender du stjernebillederne? -Jeg voksede op i byen.
Jeg så min første stjerne i strømsvigtet, 2003.
Jeg sad udenfor i timevis som lille og fandt på mine egne.
Flamingo med kuffert.
Hvis du siger det.
Det er rart at vide, de altid er der.
Hvor længe?
Hun køber måske lidt tid med kemo...
men det spredte sig til leveren, så...
Så det stinker.
Er der noget, hun altid har ville prøve? Rejse til Indien?
Fyre et raketstyr af mod en Dodge Caravan.
Hvad?
Hendes eks kørte i sådan en.
Hun har prøvet alt det andet.
Sådan er det med Sylvia.
Hun venter ikke på andres tilladelse. Hun springer ud i det.
-Hun er en hård banan. -Ja.
Ikke mange lever sådan. Ikke mig.
Charlie...
Den dag, du faldt...
Du sagde, du ikke kunne se mig mere.
Vi har set hinanden næsten hver dag siden...
og her står vi.
Ja, men det er så deprimerende.
Kom nu.
Henne i antikvariatet?
Du lignede en, der havde det sjovt. Du virkede lykkelig.
Jeg morede mig bare.
Okay.
Det var mere for mig. Jeg var lykkelig.
Vent. Vent, Francesca.
-Hvad? -Vent lidt.
Okay, jeg var lykkelig.
Det er jeg. Jeg har aldrig været mere lykkelig. Og det er pga. dig.
-Du faldt ikke. -Nej.
Jeg burde ligge på fjæset nu.
Men hver gang jeg føler det...
Når lykken stiger i mig-
-ser jeg dig og Cooper...
Det gør mig trist.
Men jeg dater din bror. Du introducerede os.
Ja. Og derfor virker det.
-Vi behøver vist ikke at ses mere. -Francesca.
Francesca.
Bethany, hvad laver du herude? Der er alle mulige insekter.
Der er noget galt med dig.
Ja.
Jeg ved det.
Jeg prøvede at være ærlig om det.
Ikke det.
Dig.
Mig?
Jeg er sjov, Charlie.
-Virkelig sjov. -Ja da. Du er vildt sjov.
Og jeg er køn.
Det siger folk.
Du er smuk.
Du lod mig tro, vi havde en chance.
Jeg slår op.
Jeg forstår dig.
TIL FRANCESCA
-Hej. -Hejsa.
Kom indenfor.
-Har Silvia det okay? -Hun hænger i.
-Solsikker. -Ja.
-Min yndling. -Og fra en rigtig blomsterhandler.
Nu ved jeg, jeg betyder noget.
Hvad er det?
Det er også til dig.
-Hvad er det? -Det er lige det.
Jeg valgte den ikke selv.
Jeg tænkte bare...
Min tantes blender.
Du huskede det.
Ja, selvfølgelig.
Jeg elsker den.
-Tak. -Ja.
Undskyld, jeg blev så sur.
Det er bare...
-Det har været hårdt. -Ja.
Hør her...
Når man mister en, man elsker, må man...
se nærmere på ens fornemmelse...
-for sig selv. -Ja. Okay.
-Tak. -Okay.
Fint nok.
-Lad os få noget frokost. -Ved du hvad?
Jeg magter ikke en fyldt restaurant. Kan vi bestille?
Det er skønt vejr. Vi kan spise udenfor.
Jeg er bare... så udmattet.
Jeg troede, du ville glemme din tante lidt.
Det vil jeg.
Jeg kan bare ikke flygte fra det, vel?
Jeg må håndtere det.
Vil du hjælpe mig med det?
Ja. Selvfølgelig.
Lad os gøre det.
Bare kom ud med det.
Hvad frygter du mest ved hendes død?
Okay.
For det første...
afsavnet.
At føle mig alene.
At jeg ikke fik det bedste ud af tiden sammen, og nu er de dage væk for altid.
Min barndom.
Bare det var mig, så jeg ikke skulle være fanget her uden hende.
Hun er min bedste ven.
Hør, Francesca...
Jeg må hellere gå.
-Hvad? -Ja.
-Jeg krænger min sjæl ud. -Jeg ved det.
Og jeg opfordrede dig, så det er også min skyld.
Du er sådan et røvhul!
Ja. Du har ret. Og jeg har det ikke godt med det.
Hvordan kan du gå fra at være så sød til at være en nar?
Fordi...
Fordi jeg slet ikke var så sød.
Jeg beklager, men... farvel.
$45 BLENDER
RESERVERET TIL CHARLIE
Pas dog på, spade!
-Tak, New York. -Hvad sagde du?
Hej.
Hun elskede den.
Jaså? Hvad sagde hun?
"Jeg elsker den."
Fint. Det er godt.
Et sølle forsøg på en samtale endte det.
Kunne vi ikke bare have gjort det for længe siden?
Sikke et spild. Du kunne have dusket løs.
Hvorfor tiltrækker jeg intetsigende fyre?
-Hvis ikke det er lige omvendt. -Tiltrækker de mig?
Er det noget i deres hårgele?
Du er tiltrukket af det, de ikke er.
Hvad, Yoda? Og det var ikke en sviner af hårpragten.
Det håber jeg ikke.
Sylvia Torrone?
-Alt okay? -Bedre nu end om en time.
Nu skal jeg.
-Indse det, Francesca. Du er lækker. -Hold nu op.
Du ved det godt, og det er så irriterende, du benægter det.
Fint nok. Hvad er din pointe?
Min pointe er...
Mænd vil altid begære dig-
-men det kræver en særlig mand at elske dig-
-og værdsætte, hvor speciel du er.
Som du sagde, da mine øjenbryn var vilde.
Jeg løj der. Men dette handler om Charlie.
Han afviste mig.
Han gør det samme som dig. Beskytter sig selv.
Det her skide sted.
Jeg ved det.
-Hvad var din plan? -Hvad?
Redde vores forhold og fortsætte din egen elendighed?
-Tror du, jeg har det skidt? -Jeg kan se det.
På dit elendige fjæs.
Jeg tænkte, hun ville blive glad.
Sådan gik det ikke helt. Vi slog op.
Hvad? Hvorfor?
Jeg elsker hende ikke. Det gør du.
Charlie elsker mig.
Sagde han det?
Sådan nogenlunde.
Elsker du ham?
-Hvordan kan jeg det? -Åh, Francesca.
Du kan ikke undgå at elske nogen, fordi du frygter at miste dem.
-Men du datede hende alligevel. -Ja. Og det fortryder jeg.
Ikke fordi jeg tog hende fra dig, men fordi du ønskede det.
Hvad skal det betyde?
Jeg har altid skulle assistere dig.
Jeg tog slagene og passede på dig.
Og i lang tid kunne jeg lide det.
Jeg elskede at passe på min storebror.
Rolig nu, lillebror.
Det er sandt. Du ved det. Men jeg beskyttede dig slet ikke.
Du udnyttede mig.
-Du manipulerede mig som... -Hvor kommer det fra?
Hvor? Du behandler mig som en stor, dum rambuk.
Jeg vil ikke være din følelsesmæssige rambuk mere!
-Hør, du er ikke... -Rambuk.
Hør nu her. Prøv nu lige at falde lidt ned.
Du har ikke den rådne sygdom.
Du lever ikke i frygt for at blive til grin eller måske ligefrem dø.
Du kan leve, som du vil, og du kager stadigvæk i det!
-Tak. -Ingen årsag.
Ved du hvad?
Charlie, jeg ved det udmærket godt.
-Jeg ved, det er en forfærdelig sygdom. -Gør du?
Børn griner af dig.
Forstår du det? Jeg har set børn grine af min storebror.
Jeg har set dig være alene.
Det stinker.
Undskyld.
Men på et tidspunkt handler det om frygt.
Hold nu op.
En undskyldning!
Åh, du godeste! Du sagde lige, du forstod det!
Ingen vil på date-
-med en, der ryger på skadestuen efter et kys.
Et forhold handler om at være lykkelig!
-Det kan jeg ikke være! -Jo, du kan. Det kan du!
Du skal bare lære at være okay med det, der følger. Det er alt.
Kom nu, Charlie.
Hør på mig.
-Find hende. -Nej.
-Pas på. -Nej, pas selv på. Forstået?
Forstår du det virkelig?
Jeg kan ikke. Du kan, men ikke mig.
-Du bliver for overgearet. -Det vil jeg!
Hvorfor må jeg aldrig blive det?
Dyb indånding, okay?
Rolig nu.
Hvorfor?
Charlie!
Vågn op! Jeg taber dig!
Charlie!
Hjælp!
Charlie!
Kom nu! Kom nu! Kom nu!
-Kom nu. -Jeg har dig!
Du godeste.
Er du okay, din nar?
Du er okay.
Tak!
Tak, New York!
Ja, okay.
-Okay, hvad? -Jeg finder hende.
-Gør du? -Ja.
-Søndag morgen. Efter yoga. -Nej, ikke søndag, ingen yoga.
Du gør det nu!
-Lige nu? -Kom så!
-Hvad? -Kom så!
Okay. Hvordan ser jeg ud?
Forfærdelig. Du stinker.
Du har en lille, åndssvag rygsæk på.
-Men du må af sted. -Ja.
Af sted med dig.
Bliv lykkelig.
Svar nu, Francesca.
Livet skal leves. Svar.
-Charlie? -Francesca!
Hvor er du? Jeg må se dig nu.
På hospitalet med min tante.
Perfekt.
Jeg kommer.
Sådan. Du gør det! Åh, gud!
Jeg kan ikke fatte det, Stanley! Du går!
Åh, sæt dig, Stanley.
Okay.
Det er løgn.
Gud hjælpe mig.
-Charlie! Åh, gud. -Okay.
-Okay. Ja. -Hva ...? Hvad skete der?
En sød baby.
-Den var så sød. -Her. Tag noget vand.
-Det er alt for forfriskende. -Undskyld.
-Er det Silvia? -Charlie.
-Alt okay? -Haft det bedre.
Du ville se mig?
Ja. Du godeste.
Hvorfor skal du være så skøn?
-Du er selv ret sød. -Det hjælper ikke.
-Skal vi finde et privat sted? -Nej.
Okay.
Francesca....
-Okay, okay. Sådan her. -Tak.
Jeg kan ikke...
Jeg kører med radioen slukket-
-for spiller de The Pointer Sisters, kører jeg bare galt.
Jeg kan ikke gå forbi en strand, hvor der ligger sæler.
Jeg kan ikke spise popcorn.
Jeg må ikke svømme på for dybt vand.
Især ikke hvis der er en skøn golden retriever ude i vandet.
Jeg må ikke grille uden opsyn.
Jeg holder mig fra Grand Canyon-
-fordi billederne af det er så smukke.
Jeg vil gerne have børn.
Men de bliver kedelige eller forkælede, for søde og nuttede...
Charlie.
Vi adopterer de værste unger.
Så kys dog, for fanden!
Undertekst oversat af: Stephan Gru